

\def\titul #1\par{{\bf#1}\par\nobreak\medskip}
\def\autor #1\par{{\it #1}\medskip}
\def\sub #1\par{\bigskip\noindent{\bf#1}\par\nobreak\medskip}

\chardef\\=`\\
\def\,{\thinspace}

\font\mflogo=logo10
\def\mf{{\mflogo META}\-{\mflogo FONT}}

\hsize=30pc \vsize=46pc \emergencystretch=2em \hbadness=2000
\chyph

{\obeyspaces \gdef\activespace{\obeyspaces\let =\ }}
\def\setverb{\def\do##1{\catcode`##1=12}\dospecials}
\def\begtt{\medskip\bgroup \setverb \activespace
  \def\par##1{\endgraf\ifx##1\par\leavevmode\fi ##1} 
  \obeylines \startverb} 
{\catcode`\|=0 \catcode`\\=12
  |gdef|startverb#1\endtt{|tt#1|egroup|medskip}}

\font\slabikar=slabikar at1cm
\def\ukaz#1{\leavevmode\hbox{\noboundary #1\noboundary\/}}


\titul Psan� p�smo ze slabik��e

\autor Petr Ol��k

M�j syn Mirek za�al chodit do prvn� t��dy a u�� se tedy ps�t.
Rozhodl jsem se, �e nau��m ps�t po��ta� stejn�m p�smem, jak� se zrovna
nyn� Mirek u��. Znamenalo to vytvo�it font v~\mf{}u s~psan�m p�smem
podle slabik��e a zav�st ligatury tak, aby p�smena p�kn� 
k~sob� navazovala.

{\slabikar \baselineskip=1cm \lineskiplimit=-1cm  \def\\{\hfil\break}
\leftskip=\parindent  \noindent
Odemyky-zamyky,\\ rozva�te se, jazyky!\\ Pov�zte mi v~�e�i lid�,\\
co kdo sly��, co kdo vid�.\\ A~z~t�ch slabik, slov a v�t\\
vykouzl�me cel� sv�t.
\par\bigskip}

P�itom sta�� do dokumentu napsat:

\begtt
\font\pis=slabikar at 1cm
\def\\{\hfil\break}
\baselineskip=1cm  \pis \noindent
Odemyky-zamyky,\\ rozva�te se, jazyky!\\ 
Pov�zte mi v �e�i lid�,\\ co kdo sly��, co kdo vid�.\\ 
A z~t�ch slabik, slov a v�t\\ vykouzl�me cel� sv�t.
\end
\endtt

K~vytvo�en� tohoto p�sma jsem s~v�hodou vyu�il tzv.~\uv{zobecn�n�ch
ligatur} a hrani�n�ch znak�. Ani� by se o~tom p��li� v�d�lo, i takov�
vymo�enosti n�m \TeX{} poskytuje. V~tomto �l�nku se pokus�m zm�n�n�
mechanismy podrobn� popsat a uk�zat jejich pou�it� na p��kladu p�sma
ze slabik��e.

\sub Pou�it� vlastnosti \TeX{}u

Donald Knuth zavedl algoritmy pro zobecn�n� ligatury a pro hrani�n� znaky
a� od verze \TeX{}u 3.0. Kdy� dopl�oval \TeX{}book~[1] pro tuto novou
verzi, pokusil se nem�nit str�nkov�n� p�vodn� verze t�to knihy a p�itom
tam zan�st informace o~nov�ch algoritmech. Proto�e novinek ve verzi~3.0
bylo v�ce, znamenalo to vyvinout nadlidsk� �sil�, aby ty str�nky z�staly
v~p�vodn�m stavu. Pokud �lov�k p�esn� zn� rozd�ly mezi verz� 2.x a 3.0, pak
mu p�i �etb� \TeX{}booku neujde, �e se autor sna�il n�kter� formulace
k~nov�m algoritm�m a� nem�stn� stla�it do mal�ho prostoru. Kone�n�, na
n�kter� v�ci nevybylo m�sto v�bec. V~rejst��ku nap��klad najdeme heslo
{\tt\\noboundary}, ale k~n�mu pouze stru�nou zm�nku v~z�vorce o~tom, �e:
>>Ligatures and kerns may be influenced by invisible ``boundary''
characters at the left and right, unless {\tt\\noboundary} appears<<. Co to
ty ``boundary'' (hrani�n�) znaky jsou, se u� nedov�me v�bec. K~tomu je
pot�eba se pod�vat do zdrojov�ho textu \TeX{}u~[2] nebo do~[4], kde na
stran� 306 p��u:

>>\TeX{} m��e pracovat se dv�ma hrani�n�mi znaky: prav� a lev�. Prav� klade
(jen teoreticky) na konec ka�d�ho slova (souvisl� posloupnosti znak� ze
stejn�ho fontu bez mezer). Lev� hrani�n� znak se klade analogicky na
za��tek ka�d�ho slova. Tyto znaky fakticky nejsou s�zeny, ale mohou ovlivnit
sazbu p�i vyhodnocov�n� ligatur nebo implicitn�ch kern� s~okrajov�m
skute�n� viditeln�m znakem ve slov�. Viditeln� znak $\alpha$ se m��e na
za��tku slova prom�nit v~ligaturu nebo p�ed n�m m��e b�t implicitn� kern,
pokud lev� hrani�n� znak m� ve sv�m odkazu do liga�n�ho a kerningov�ho
programu test na znak $\alpha$. Rovn� se znak $\alpha$ na konci slova m��e
prom�nit v~ligaturu nebo za n�m m��e b�t implicitn� kern, pokud tento
znak m� odkaz do liga�n�ho a kerningov�ho programu, kde je test na prav�
hrani�n� znak.<<

Lev� hrani�n� znak je v~metrice fontu charakterizov�n ukazatelem do
liga�n�ho a kerningov�ho programu, zat�mco prav�mu hrani�n�mu znaku
mus� b�t p�i�azen n�jak� k�d. Pou�it� tohoto k�du v~liga�n�m a
kerningov�m programu pak znamen�, �e se odkazujeme na prav� hrani�n� znak.

V~\mf{}u je pro lev� hrani�n� znak zaveden speci�ln� symbol~\uv{{\tt ||:}},
kter� se pou�ije jako n�v�t� v~z�znamu {\tt ligtable}. 
Nen�-li toto n�v�t� nikde pou�ito, \TeX{} s~lev�m hrani�n�m znakem
nepracuje. 
Pro p��pad prav�ho hrani�n�ho znaku je nutno v~\mf{}u naplnit primitivn�
prom�nnou {\tt boundarychar} zvolen�m k�dem. Tento k�d pak m��eme
pou��vat v~z�znamu {\tt ligtable}. Nen�-li tato prom�nn� napln�na
nebo m� hodnotu mimo rozsah 0--255, pak \TeX{} s~prav�m hrani�n�m
znakem nepracuje.

Krom� hrani�n�ch znak� je \TeX{} vybaven schopnost� pracovat
s~tzv.~\uv{zobecn�n�mi ligaturami}. Informace o~nich
m��eme rovn� hledat v~[2] nebo~[4].
Nech� dvojice znak� $\alpha\beta$ tvo�� ligaturu $\gamma$. Pak
\TeX{} nejprve teoreticky vytvo�� trojici $\alpha\gamma\beta$ a d�le
podle dodate�n�ch �daj� v~metrice
rozhodne o~tom, zda $\alpha$ �i $\beta$ �i oba tyto znaky
ze sazby vyhod�.

V~\mf{}booku~[3] pak najdeme mo�nosti, jak tyto zobecn�n� ligatury
zapisovat do z�znamu {\tt ligtable} v~\mf{}ov�m textu. V�echny p��pady
jsou zahrnuty do n�sleduj�c� tabulky:

$$\vbox{
\halign{\tt$\alpha$: $\beta$ # $\gamma$\hfil&\hfil\qquad$#$
 \hfil&\qquad\hfil$#$\hfil\cr
 \omit \tt ligtable  & \hbox{v�sledn� sekvence}
   & \unskip\hbox{p��padn� dal�� zm�ny} \cr
   \noalign{\medskip\hrule\medskip}
     |=:|    &  \alpha\gamma\beta &  \alpha\gamma,  \gamma\beta \cr
     |=:|>   &  \alpha\gamma\beta &  \gamma\beta \cr
     |=:|>>  &  \alpha\gamma\beta &  \cr
    \ =:|    &        \gamma\beta &  \gamma\beta \cr
    \ =:|>   &        \gamma\beta &  \cr
     |=:     &  \alpha\gamma      &  \alpha\gamma \cr
     |=:>    &  \alpha\gamma      &  \cr
    \ =:      &  \gamma            & \cr}
}$$

V�imneme si, �e \uv{oby�ejn�} ligatura, jakou jist� �ten��i znaj�
z~notorick�ho p��kladu \uv{fi}, je realizov�na z�pisem \uv{{\tt =:}} podle
posledn�ho ��dku tabulky. V~tomto p��pad� se dvojice \uv{f} a \uv{i}
prom�n� v~ligaturu \uv{fi} a p�vodn� p�smena \uv{f} a \uv{i} jsou ze
sazby odstran�na. Ostatn� ��dky nab�zej� dal��, roz���en� mo�nosti.

V~posledn�m sloupci tabulky jsou uvedeny dvojice, kter� d�le podl�haj�
testu na zobecn�nou ligaturu nebo implicitn� kern. Je-li nap��klad
v~{\tt ligtable} pou�it oper�tor \uv{{\tt |:=|>}}, pak krom� za�azen� zobecn�n�
ligatury $\gamma$ mezi znaky $\alpha$ a $\beta$ se bude d�le testovat, zda
dvojice $\gamma\beta$ netvo�� n�jakou ligaturu nebo implicitn� kern.
S~touto vlastnost� je pot�eba pracovat opatrn�, proto�e m��e doj�t
k~rekurzivn�mu tvo�en� zobecn�n�ch ligatur a� po zapln�n� ve�ker� pam�ti
\TeX{}u.

\sub Realizace psan�ho p�sma

V~uveden�m p�smu podle slabik��e jsem vyu�il jednak vlastnosti hrani�n�ch
znak� a jednak zobecn�n�ch ligatur. P�smena mal� abecedy maj� metriky i
jednotliv� tahy voleny tak, aby znaky na sebe navazovaly v~�esti sedmin�ch
st�edn� v��ky p�sma a aby v~tomto bod� m�ly smluven�, pro v�echny dvojice
p�smen stejn�, sklon. P��klad:

{\baselineskip=1cm \lineskiplimit=-1cm  \def\\{\hfil\break}
\def\ukaz#1{\setbox0=\hbox{\noboundary #1\noboundary\/}\leavevmode
  \lower\dp0\vbox{\hrule height.2pt
    \hbox{\vrule width.2pt\box0\vrule width.2pt\kern-.2pt}%
    \hrule height.2pt\kern-.2pt}}
\leftskip=\parindent  \noindent
{\slabikar rozva�te} \raise3pt\hbox{=}
{\slabikar \ukaz{\char3} \ukaz r \ukaz o~\ukaz z~\ukaz
v~\ukaz a \ukaz � \ukaz t \kern3pt\ukaz e \ukaz{\char1}
\par\bigskip}}

Ka�d� slovo za��naj�c� mal�m p�smenem (s~v�jimkou p�smen a, c, d, g, o,~q)
za��n� n�b�hovou ��rkou: {\slabikar\ukaz{\char3}} nebo:
{\slabikar\ukaz{\char2}}. Jednotliv� p�smena u� tuto ��rku nemaj�.
Nap��klad p�smeno \uv{e} z~tohoto d�vodu vypad� dost nezvykle~-- sp��e jako
\uv{c}. Jednotliv� p�smena na sebe navazuj� bez v�jimek p�esn� podle sv�ch
metrik (metriky znak� jsou v~uk�zce vyzna�eny obd�ln��kem). Nakonec ka�d�
slovo ukon��me mali�kou dotahovou ��re�kou: {\slabikar\ukaz{\char1}}. Bez
n� by toti� tah kon�il v~�esti sedmin�ch st�edn� v��ky p�sma. A�koli by to
mo�n� z~estetick�ho hlediska bylo lep��, prv��k si to nem��e dovolit a mus�
dokon�ovat tahy a� na st�edn� dota�nici. Na��m �kolem bylo vytvo�it p�smo
shodn� s~psan�m p�smem ve slabik��i bez kompromis�.

N�b�hov� i dotahov� ��rka bude ke ka�d�mu slovu p�ipojena automaticky
prost�ednictv�m mechanismu ligatur a hrani�n�ch znak�. Jak ji� bylo
�e�eno, pro lev� hrani�n� znak pou�ijeme v~\mf{}u v~z�znamu 
{\tt ligtable} n�v�t� \uv{{\tt ||:}}. Nap��klad:

\begtt
ligtable  ||: "-":
      ...,
      "r" |=:|> 3,  rcaron |=:|> 3,
      ...;
\endtt
\noindent
znamen�, �e lev� hrani�n� znak nebo spojovn�k tvo�� s~n�sleduj�c�m
\uv{r} nebo \uv{�} ligaturu s~k�dem 3 (lev� n�b�hov� ��rka). P�itom jednak
neviditeln� hrani�n� znak nebo spojovn�k a jednak znak \uv{r} nebo
\uv{�} v~sazb� z�st�vaj�. Samoz�ejm�, �e ve fontu je v~m�st� te�ek
na�� uk�zky postupn� vyjmenovan� cel� abeceda mal�ch
p�smen. U~v�jime�n�ch p�smen, kter� nepot�ebuj� n�b�hovou ��rku,
m��eme nap��klad ��st:

\begtt
ligtable  ||: "-":
      "a" kern kk#,  aacute kern kk#,
      ...;
\endtt

Vid�me, �e tyto znaky budou pouze posunuty tak, aby byla kompenzov�na
skute�nost, �e vy�n�vaj� vlevo ze sv�ch hranic dan�ch metrikou.

Pro prav� hrani�n� znak je nutno volit v~\mf{}u n�jak� k�d pomoc� prom�nn�
{\tt boundarychar}. V~na�em fontu byl za prav� hrani�n� znak zvolen k�d~1.
Tento k�d m� tak� prav� dotahov� ��rka, ale sama od sebe se
nevykresl�. Mus� se pou��t mechanismus ligatur. ��st {\tt ligtable}, kter�
�e�� tento probl�m, vypad� takto:

\begtt
boundarychar:=1;
ligtable "a": aacute: "A": Aacute:  "b":
   ...:
   "z": zcaron: "Z": Zcaron:
      1 |=:> 1, "-" |=:|>> 1, "!" |=:|>> 1,
      "?" |=:|>> 1,  "," |=:|>> 1,  "." |=:|>> 1;
\endtt

M�sto te�ek najdete ve skute�n�m {\tt mf} souboru v�echna
p�smena, kter� pot�ebuj� dot�hnout na st�edn� dota�nici. K�d
{\tt 1 |=:> 1} zajist�, aby se na konci slov objevila dotahov� ��rka.
Ostatn� k�dy zajist� tot�, pokud na konec slova navazuje spojovn�k,
vyk�i�n�k, otazn�k, ��rka a te�ka.

Pokud dojde k~automatick�mu d�len� slov, \TeX{} po rozd�len� znova
p�ehodnot� situaci, jak sestavit ligatury. Spojovn�k na konci ��dku proto
zp�sob� dopln�n� dotahu na st�edn� dota�nici pro p�edchoz� p�smeno. Na
za��tku dal��ho ��dku \TeX{} znova vlo�� lev� hrani�n� znak a v�e na n�j
ligatury. Proto se tam objev� spr�vn� n�b�hov� ��rka.

Velk� p�smena psan� abecedy jsou dvoj�ho druhu. Nap��klad \uv{K} se nijak
neli�� od mal�ho p�smene. V�c je dokonce jednodu���, proto�e p�smeno
nevy�aduje levou n�b�hovou ��rku. Jeho dotah kon�� v~�esti sedmin�ch
st�edn� v��ky p�sma a m��e na n�j okam�it� nav�zat dal�� mal� p�smeno.
Druh�m typem je nap��klad p�smeno~\uv{B}, kter� v~z�kladn�m tvaru vypad� tak,
jako bychom jej psali samostatn�. Pokud se vyskytne t�sn� za
p�smenem~\uv{B} jak�koli mal� p�smeno, reaguje tato dvojice vlo�enou
zobecn�nou ligaturou, kter� obsahuje spojovac� ��rku:
\kern8pt{\slabikar\ukaz{\char4}}. Samoz�ejm�, p�vodn� znaky, kter� tuto
ligaturu vyvolaly, v~takov� situaci ze sazby nelikvidujeme.

Italick� korekce byly vlo�eny jen k~n�kter�m velk�m p�smen�m. Metriky t�chto
p�smen jsou toti� navr�eny s~ohledem na to, aby p�esn� nav�zalo n�sleduj�c�
mal� p�smeno (prost�ednictv�m spojovac� ��rky). Hranice kresby t�chto p�smen
proto nemus� odpov�dat metrik�m. To za�ne vadit, a� budeme kl�st velk� p�smena
t�sn� vedle sebe (nap��klad ve zkratk�ch). V~takov�m p��pad� doporu�uji
vyvolat italickou korekci. P�smo toti� nen� prim�rn� navr�eno pro psan�
pouze velk�mi p�smeny.

Za zm�nku stoj� je�t� mo�nost automaticky vyrovn�vat n�kter� dvojice mal�ch
p�smen.

{\baselineskip=1cm \lineskiplimit=-1cm  \def\\{\hfil\break}
\leftskip=\parindent  \noindent
{\slabikar o\noboundary\kern0pt\noboundary meleta } l�pe:
{\slabikar\ omeleta.}
\par\bigskip}

Vlevo vid�me nevyrovnan� \uv{o} a \uv{m} (stoj� opticky daleko od sebe).
V~pravo je ji� tato dvojice vyrovn�na. S~tabulkou kerningov�ch p�r� si tady
nepom��eme. Proto jsem pro tyto p��pady vytvo�il alternativn� z��en� \uv{o}
(a tak� b, v~a w). Tyto alternativy maj� krat�� dotah. Do tabulky ligatur
jsem zavedl pro dvojice \hbox{(b,o,v,w)--(m,n,v,w,y)} zobecn�nou ligaturu,
kter� likviduje jen lev� znak a nahrazuje jej z��enou alternativou.

V~abeced� mal�ch p�smen je jeden zaj�mav� znak. Je j�m p�smeno \uv{s}.
Toto p�smeno m� ve fontu n�kolik alternativ. 

{\baselineskip=.8cm \lineskiplimit=-1cm 
z�kladn� tvar:  {\slabikar\ \ \ukaz s},       nap�. {\slabikar les}, 

hlub�� tvar:    {\slabikar\ \ \ukaz{\char12}} nap�. {\slabikar jsme},

pln� tvar:      {\slabikar\ \ukaz{\char10}} nap�. {\slabikar se}.
\par\bigskip}

Z�kladn� tvar je pou�iteln� za v�emi p�smeny, kter� maj�
dotah stejn�ho tvaru, jako nap��klad p�smeno \uv{m}. Krom� toho existuje
\uv{hlub��} varianta p�smene \uv{s}, kter� se p�ipojuje za p�smena kon��c�
spodn� kli�kou: G, g, J, j, Q, q, Y, y.  Nakonec je�t� existuje samostatn�
pln� varianta p�smene \uv{s}. Tato varianta se pou�ije
zcela na za��tku slova. Experimenty toti� uk�zaly, �e pokud sestav�me toto
p�smeno pomoc� b�n� n�b�hov� ��rky, pak v�sledek p�sob� na za��tku slova
pon�kud p�i��ple. Prom�nu p�smene \uv{s} na za��tku slova v~plnou variantu
za��d�me pomoc� ligatury s~lev�m hrani�n�m znakem. Prom�nu za p�smenem
s~kli�kou v~hlub�� variantu za��d�me pomoc� zobecn�n� ligatury. V�echny
varianty p�smene \uv{s} automaticky p�ipojuj� pomoc� zobecn�n� ligatury
spojovac� ��rku na dal�� p�smeno. Pou��v� se stejn� mechanismus, jako p�i
vlo�en� spojovac� ��rky t�eba za velk�m p�smenem~\uv{B}. P�itom podle tvaru
n�sleduj�c�ho p�smene jsou ve fontu p�ipraveny r�zn� dlouh� spojovac�
��rky. Naprosto stejn� alternativy jako~\uv{s} m� samoz�ejm�
p�smeno~\uv{�}.


\sub N�kolik post�eh�

P�smo pro prvn� t��du navrhli na�i p�edkov� tak, aby bylo jednoduch�. Je
tedy postaveno pouze na n�kolika z�kladn�ch principech. Mezi tyto principy
pat�� naprosto stejn� napojov�n� pro zcela v�echna p�smena.
Jako obvykle plat�: v~jednoduchosti je s�la.

Toto p�smo tvo�� z�klad, ze kter�ho se pak vyvine rukopis ka�d�ho z~n�s.
Pr�v� pro svou jednoduchost je do velmi dobr� z�klad. Je ov�em pravda, �e
n�kte�� jedinci nemaj� v~podstat� ��dn� rukopis. S~p�ib�vaj�c�m mno�stv�m
kl�vesnic bude t�chto jedinc� pravd�podobn� p�ib�vat. A~to je �koda. V�iml
jsem si, �e tyto bytosti bez rukopisu se pom�rn� hojn� vyskytuj� v~�ad�ch
student� �VUT. V�t�inou jsou to dost velc� ne��astn�ci, proto�e si nejsou
schopni zaznamenat ani p�edn�ku. Ob�as se n�jak� student na cvi�en�
z~matematiky br�n� na tabuli napsat souvisl� slovo, proto�e myln� p�edpokl�d�,
�e v~matematice se to neslu�� a �e sta�� ps�t speci�ln� zna�ky. V~takov�m
p��pad� jej v�t�inou po��d�m, aby napsal aspo� zad�n� p��kladu slovy.
Objev�-li se na tabuli h�lkov� p�smo, pak si pomysl�m, co se ten student
vlastn� u�il v~prvn� t��d�. Podle grafick�ch projev� z~p�semn�ch prac�
student� se p�itom mohu p�esv�d�it, �e takov�ch lid� je v�ce. Bohu�el.

Jako vzor p�i n�vrhu p�sma jsem �erpal ze slabik��e~[5]. I~tyto vzory
podl�haj� v�voji, tak�e m��eme nal�zt v~r�zn�ch slabik���ch nepatrn�
odli�nosti. Nap��klad p�smeno~\uv{z} se m��e zd�t v~t�to variant� pon�kud
nezvykl�. Z�ejm� tak� z�le�� na kaligrafovi, kter� d�lal pro p��slu�n�
slabik�� vzory psan�ho p�sma.

Hotov� p�smo zve�ej�uji v~\mf{}ov�m zdroji na Internetu
k~voln�mu pou�it�. Najdete je na
{\tt ftp://math.feld.cvut.cz/pub/olsak/slabikar}.
P�smo je implementov�no do jedin�ho souboru {\tt slabikar.mf}.
V souboru {\tt ukazka.tex} najdete jednak uk�zku p�sma a tak�
doporu�en�, jak nastavit pro p�smo n�kter� parametry \TeX{}u.
Toto p�smo je pot�eba br�t sp�� jako p��klad, co v�echno \TeX{} dovede.
Nep�edpokl�d�m velk� nasazen� tohoto p�sma pro sazbu p���t�ch
slabik���. Dokonce takovou v�c ani nedoporu�uji.

V�echny uk�zky ve slabik��i a v~p�sank�ch, kter� jsem m�l mo�nost vid�t,
jsou ps�ny lidskou rukou a ne strojem. Samoz�ejm� smek�m p�ed kaligrafem,
kter� ty uk�zky vytvo�il. �lov�k m� na prvn� pohled dojem, �e to je
\uv{jak kdy� tiskne}. Fu�oval jsem tak� do kaligrafick�ho �emesla, a proto
dob�e v�m, �e pokud p�smo neobsahuje ��dn� ozdobn� prvky, mus� to napsat
skute�n� profesion�l. Ka�d� chybi�ka, kter� by se t�eba skryla za ozdobn�m
prvkem, je toti� vid�t.

D�le�it� ale je, �e p�smo v~dne�n�m slabik��i bylo skute�n� naps�no jen
{\it jak\/} kdy� tiskne a nikoli ti�t�no doopravdy. P�smu tak nesch�z�
lidsk� rozm�r, kter� ten prv��k podv�dom� z~toho p�sma asi c�t�. Kdyby se
pro sazbu uk�zek pou�il stroj (t�eba�e \TeX), p�smo by tento rozm�r
ztratilo. Takov� p�smo by bylo chladn�, studen�, st�le stejn�, bez v�razu,
tedy vlastn� mrtv�. Nep�eji ��dn�m prv��k�m, aby se n�kdy v~budoucnu
s~takov�m chladn�m p�smem setkali. Pokud by snad n�koho napadlo m�m
\mf{}ov�m p�smem tisknout p�sanky nebo slabik��e, budu prvn�, kdo bude
proti. Rad�ji se nab�dnu jako kaligraf, kter� po�adovan� uk�zky
nap��e rukou.

\sub Literatura

{\hangindent=\parindent \hangafter=1 \parindent=0pt \def\par{{\endgraf}}
\def\[#1] {\leavevmode\hbox to\hangindent{[#1]\hss}}

\[1] Donald Knuth. {\it The \TeX{}book}, volume A~of
{\it Computers \& Typesetting}. Addison-Wesley, Reading, MA, USA, 1989.

\[2] Donald Knuth. {\it \TeX: The program}, volume B of
{\it Computers \& Typesetting}. Addison-Wesley, Reading, MA, USA, 1989.

\[3] Donald Knuth. {\it The \mf{}book}, volume C of
{\it Computers \& Typesetting}. Addison-Wesley, Reading, MA, USA, 1991.

\[4] Petr Ol��k. {\it \TeX{}book naruby}, Konvoj, 1997.

\[5] Ji�� ���ek, Helena Zmatl�kov�. {\it Slabik��}, Alter, 1996.

\par}
\end





